Кунигунда фон Ринек
Кунигунда фон Ринек (на немски: Kunigunde von Rieneck; † 1288) е графиня от Ринек и чрез женитба графиня на Вертхайм (1243 – 1260).
Кунигунда фон Ринек | |
графиня на Вертхайм | |
Починала | 1288 г.
|
---|---|
Управление | |
Период | 1243 – 1260 |
Други титли | графиня от Ринек |
Герб | |
![]() | |
Семейство | |
Баща | Лудвиг II фон Ринек |
Майка | Аделхайд фон Хенеберг |
Братя/сестри | Герхард IV фон Ринек Лудвиг VI фон Ринек Хайнрих III фон Щолберг Хайнрих V фон Щолберг Фридрих фон Щолберг |
Съпруг | Попо III фон Вертхайм |
Деца | Рудолф II (Вертхайм) Попо IV (Вертхайм) |
Произход
редактиранеТя е дъщеря на граф Лудвиг II фон Ринек († 1243), бургграф на Майнц, и съпругата му Аделхайд фон Хенеберг († 1256), дъщеря на граф Попо VII фон Хенеберг († 1245), бургграф на Вюрцбург, и първата му съпруга Елизабет фон Вилдберг († 1220). Майка ѝ Аделхайд фон Хенеберг се омъжва втори път 1229 г./пр. 1234 г. за граф Хайнрих II фон Щолберг († 1272).[1]
Фамилия
редактиранеКунигунда фон Ринек се омъжва пр. април 1243 г. за граф Попо III фон Вертхайм († 11 февруари 1260), син на граф Попо II фон Вертхайм (ок. 1170 – май 1238) и Мехтилд фон Боксберг († сл. 1233). Те имат децата:[2][3]
- Рудолф II (* ок. 1236; † 1303/1306), граф на Вертхайм, женен I. за Мехтилд фон Дурн († ок. 1292), II. пр. 27 март 1293 г. за Кунигунда II фон Баден († 1315)
- Лудвиг († сл. 1267), капитулар на Вюрцбург
- Попо (Бопо) IV († 2 януари 1283), граф на Вертхайм, женен за Мехтилд фон Епщайн (* ок. 1270; † 1303), дъщеря на Герхард III фон Епщайн
- Вилиберг († 8 януари 1279), омъжена за Крафт I фон Хоенлое-Вайкерсхайм († 1312/1313), син на граф Готфрид I фон Хоенлое-Романя
- Аделхайд
- Герхард
Литература
редактиране- Otto Schecher, Die Grafen von Rieneck. Zur Geschichte eines mittelalterlichen Hochadelsgeschlechts in Franconia, Schriften des Geschichtsverein Lohr a. Main, Folge 8, 1969.
- Herrmann Ehmer: Geschichte der Grafschaft Wertheim. Buchheim, Wertheim 1989, ISBN 3-924611-11-4.
- Joseph Aschbach: Geschichte der Grafen von Wertheim von den ältesten Zeiten bis zu ihrem Erlöschen im Mannesstamme im Jahre 1556. Frankfurt am Main 1843 (E-Kopie), (E-Kopie).
- Europaische Stammtafeln, by Wilhelm Karl, Prinz zu Isenburg, Vol. XVI, Tafel 152.
- Detlev Schwennicke, Europaische Stammtafeln, New Series, Vol. XVI, Tafel 152.
Източници
редактиране- ↑ Kunigunde von Rieneck, fmg.ac
- ↑ Kunigunde (1) v. Rieneck, ww-person.com
- ↑ Kunigunde von Rieneck, our-royal-titled-noble-and-commoner-ancestors.com