Младежка река
Младежка река (до 11 януари 1950 г. Тъмна река, Карамлък)[1] е река в Югоизточна България, област Бургас – община Малко Търново, ляв приток на река Велека. Дължината ѝ е 40 km
Младежка река (Карамлък) | |
Младежка река в горното си течение | |
Местоположение![]() ![]() | |
Общи сведения | |
---|---|
Местоположение | България Област Бургас Община Малко Търново |
Дължина | 40 km |
Водосб. басейн | 232 km² |
Отток | 1,01 m³/s |
Начало | |
Място | на 800 m ЮИ от връх Батак чешма Странджа |
Координати | |
Надм. височина | 486 m |
Устие | |
Място | ляв приток на Велека → Черно море |
Координати | |
Надм. височина | 96 m |
Младежка река в Общомедия |
Младежка река извира под името Соуксу на 486 m н.в. в Странджа, на 800 m югоизточно от връх Батак чешма (509 m) на българо-турската граница. По цялото си протежение протича в дълбока гориста долина, до село Младежко на североизток, а след него – на югоизток. Влива се отляво в река Велека на 96 m н.в., на 2 km източно от историческата местност Петрова нива.
Площта на водосборния басейн на реката е 232 km², което представлява 23,3% от водосборния басейн на Велека.
Притоци: → ляв приток, ← десен приток
- → Близнашка река
- → Селския дол
- ← Кокордан
- ← Дядоянов дол
- ← Кадънски дол
- → Главикьовска река
- → Сърджова река
- → Сухата река
- ← Бакаджийски дол
- → Заберновска река
Младежка река е типична средиземноморска река с максимален отток през февруари и минимален през август. Средният годишен отток при моста на шосето Бургас – Малко Търново е 1,01 m3/s.
По течението на реката е разположено едно-единствено населено място, което дава и името на реката – село Младежко.
Водите на Младежка река са едни от най-чистите в България, но не се използват нито за водоснабдяване, нито за напояване.
Покрай левия бряг на реката, в долното ѝ течение по поречието на Заберновска река се намира резервата „Парория“.
Галерия
редактиранеВижте също
редактиранеТопографска карта
редактиране- Лист от карта K-35-67. Мащаб: 1 : 100 000.
- Лист от карта K-35-68. Мащаб: 1 : 100 000.
Източници
редактиране- ↑ Научноинформационен център „Българска енциклопедия“. Промени в наименованията на физикогеографските обекти в България 1878 – 2014 г. София, Книгоиздателска къща „Труд“, 2015. ISBN 978-954-398-401-5. с. 144.
- Мичев, Н и Ц. Михайлов, И. Вапцаров и Св. Кираджиев, Географски речник на България, София 1980 г., стр. 321.