10"/50 морско оръдие
10"/50 морско оръдие е 254 mm оръдие, разработено от британската компания „Викерс“ (на английски: Vickers). Прието на въоръжение от Руския императорски флот през 1908 г. С тези оръдия е въоръжен броненосния крайцер „Рюрик“ II на руския императорски флот. След това е произвеждано от Обуховския завод (Санкт Петербург) за замяна на разстреляните оригинални стволове на крайцера.[3] Оръдията са на въоръжение през Първата световна война (1914 – 1918).
10"/50 морско оръдие 10"/50 морская пушка | |
![]() | |
История на производството | |
---|---|
Разработено | Vickers ![]() |
Производител | Vickers ![]() Обуховски завод, Санкт Петербург, ![]() Русия |
Година на производство | 1908 г. |
Произведени | 8 |
История на службата | |
На въоръжение в | ![]() |
Характеристики на оръдието | |
Калибър, mm | 254 |
Дължина на ствола, mm/калибра | 12 700/50 |
Дължина на канала на ствола, mm | 10 249 |
Тип затвор | Бутален затвор |
Маса на оръдието със затвора, kg | 27 846 |
Маса на снаряда, kg | 225,2 |
Начална скорост на снаряда, m/s | 899 |
Принцип на зареждане | Разделно зареждане |
Скорострелност, изстрела/минута | 2 |
Характеристики на артилерийската установка | |
Разстояние между осите на оръдията, mm | 991 |
Дължина на отката, mm | 686 |
Възвишение (max) | +35° |
Снижение (min) | -5° |
Максимална скорост на ВН, °/s | 2 |
Максимална скорост на ХН, °/s | 2 |
Максимална далечина на стрелбата, m | 22 224 (при ъгъл +40°) |
Брониране | 63 – 203 |
Разчет, души | 30 |
Боекомплект на ствол, изстрела | 80[1][2] |
Създаване
редактиранеОбщият проект за 10"/50 оръдие, разработен от Бринк, е предаден на „Викерс“ за изясняването на възможността за неговата адаптация към технологиите на компания, която пради това не е произвеждала тежки оръдия по приетата в руския флот конструкция – английската практика за скрепяване се основава на конструкция от тел, на която отдава своето предпочитение Британското Адмиралтейство, а в същото време в руското е приета системата за скрепяване на тежките оръдия с цилиндри и пръстени. Инженерите на фирмата разработват пет варианта на проект за оръдието, които се различават само по някои детайли на конструкцията, след което МТК утвърждава един от тях в качеството на основен.
Конструктивно оръдието следва традиционния за руската морска артилерия тип и, както и 10" модел от 1892 година, се състои от вътрешна тръба, крепена с два реда дълги цилиндри (първият върви до дулото, а вторият на 1/3 недостигащ до него на дължина), отгоре е наденат кожух. Нарезката, както и при 10"/45 прототип, е постоянна извивка, с ъгъл на наклона от 6°, хода на нарезите е равен на 30 калибра. Нарезната част е с дължина 10 249 мм и има 60 нареза (за 10"/45 оръдие – 68). Общата маса на ствола с 620-кг затвор съставлява 27 846 кг.
Източници
редактиране- ↑ Широкорад А.Б. Энциклопедия отечественной артиллерии. Минск, Харвест, 2000. ISBN 985-433-703-0. с. 420.
- ↑ Виноградов С.Е., Федечкин А.Д. Броненосный крейсер „Рюрик“. Флагман Балтийского флота. М, Коллекция, Яуза, ЭКСМО, 2010. ISBN 978-5-699-44352-9. с. 52.
- ↑ Широкорад А.Б. Энциклопедия отечественной артиллерии. с. 1059.
Литература
редактиране- Виноградов С. Е., Федечкин А. Д. Броненосный крейсер „Рюрик“. Флагман Балтийского флота. М, Коллекция, Яуза, ЭКСМО, 2010. ISBN 978-5-699-44352-9.
- Широкорад А. Б. Энциклопедия отечественной артиллерии. Минск, Харвест, 2000. ISBN 985-433-703-0.
Външни препратки
редактиране- 10"/50 Pattern 1908 ((en))
- В Общомедия има медийни файлове относно 10"/50 морско оръдие
Тази страница частично или изцяло представлява превод на страницата „10"/50 морская пушка“ в Уикипедия на руски. Оригиналният текст, както и този превод, са защитени от Лиценза „Криейтив Комънс – Признание – Споделяне на споделеното“, а за съдържание, създадено преди юни 2009 година – от Лиценза за свободна документация на ГНУ. Прегледайте историята на редакциите на оригиналната страница, както и на преводната страница, за да видите списъка на съавторите.
ВАЖНО: Този шаблон се отнася единствено до авторските права върху съдържанието на статията. Добавянето му не отменя изискването да се посочват конкретни източници на твърденията, които да бъдат благонадеждни. |